<html><head><meta name="color-scheme" content="light dark"></head><body><pre style="word-wrap: break-word; white-space: pre-wrap;">%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
% Contents: Customising LaTeX output
% $Id: custom.tex 243 2009-09-22 05:38:48Z oetiker $
%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%%
\chapter{PÅ™izpÅ¯sobovÃ¡nÃ­ \LaTeX u}

\begin{intro}
PÅ™Ã­kazy, kterÃ© jsme uÅ¾ probrali, budou vÄ›tÅ¡inÄ› lidÃ­
staÄit. I~kdyÅ¾ vygenerovanÃ© dokumenty nebudou elegantnÃ­, budou dodrÅ¾ovat
zavedenÃ¡ pravidla sazby, takÅ¾e se budou dobÅ™e ÄÃ­st a~budou pÅ™Ã­jemnÃ© na pohled.

StÃ¡vÃ¡ se ale, Å¾e \LaTeX{} neposkytuje pÅ™Ã­kaz nebo prostÅ™edÃ­ pro
vaÅ¡e potÅ™eby, nebo vÃ¡m nevyhovujÃ­ vÃ½stupy vytvoÅ™enÃ© tÄ›mito prostÅ™edky.

V~tÃ©to kapitole naznaÄÃ­me, jak \LaTeX{} nauÄit novÃ½m trikÅ¯m a~jak
docÃ­lit vÃ½stupÅ¯, kterÃ© vypadajÃ­ jinak neÅ¾ ty produkovanÃ© standardnÄ›.
\end{intro}


\section{NovÃ© pÅ™Ã­kazy, prostÅ™edÃ­ a~balÃ­ky}

MoÅ¾nÃ¡ jste si vÅ¡imli, Å¾e vÅ¡echny pÅ™Ã­kazy v~tÃ©to knize jsou sÃ¡zeny v~boxu
a~Å¾e jsou uvedeny v~indexu na konci knihy. MÃ­sto implementace 
pomocÃ­ zÃ¡kladnÃ­ch \LaTeX ovÃ½ch pÅ™Ã­kazÅ¯ jsem vytvoÅ™il \wi{balÃ­k},
ve kterÃ©m jsem nadefinoval novÃ© pÅ™Ã­kazy a~prostÅ™edÃ­. A~tak teÄ mÅ¯Å¾u
jednoduÅ¡e napsat:

\begin{example}
\begin{lscommand}
\ci{dum}
\end{lscommand}
\end{example}

V~tomto pÅ™Ã­kladÄ› pouÅ¾Ã­vÃ¡m novÃ© prostÅ™edÃ­ nazvanÃ© \ei{lscommand},
kterÃ© nakreslÃ­ okolo nÃ¡zvu pÅ™Ã­kazu box,
a~novÃ½ pÅ™Ã­kaz \ci{ci}, kterÃ½ vysÃ¡zÃ­ jmÃ©no pÅ™Ã­kazu neproporcionÃ¡lnÃ­m fontem se zpÄ›tnÃ½m lomÃ­tkem a~vytvoÅ™Ã­
pÅ™Ã­sluÅ¡nou indexovou poloÅ¾ku. KdyÅ¾ se v~indexu na konci knihy
podÃ­vÃ¡te na poloÅ¾ku \ci{dum}, najdete seznam stran, kde je pÅ™Ã­kaz
\ci{dum} zmÃ­nÄ›nÃ½.

Kdykoliv se rozhodnu, Å¾e jmÃ©na pÅ™Ã­kazÅ¯ v~boxu sÃ¡zet nechci, dosÃ¡hnu
toho jednoduÅ¡e zmÄ›nou definice prostÅ™edÃ­ \texttt{lscommand}. To je
mnohem jednoduÅ¡Å¡Ã­ neÅ¾ %muset 
bÃ½t nucen projÃ­t celÃ½ dokument a~hledat vÅ¡echna
mÃ­sta, kde jsem pouÅ¾il obecnÃ½ \LaTeX ovÃ½ pÅ™Ã­kaz kreslÃ­cÃ­
box okolo slova.

\subsection{NovÃ© pÅ™Ã­kazy}

SvÃ© vlastnÃ­ pÅ™Ã­kazy mÅ¯Å¾ete pÅ™idÃ¡vat pomocÃ­ pÅ™Ã­kazu
\begin{lscommand}
\ci{newcommand}\verb|{|%
       \emph{name}\verb|}[|\emph{num}\verb|]{|\emph{definition}\verb|}|
\end{lscommand}
Tento pÅ™Ã­kaz vyÅ¾aduje dva argumenty: jmÃ©no (\emph{name}) pÅ™Ã­kazu, kterÃ½
chcete vytvoÅ™it a~jeho definici (\emph{definition}). Argument \emph{num}
v~hranatÃ½ch zÃ¡vorkÃ¡ch je nepovinnÃ½ a~specifikuje poÄet argumentÅ¯ novÃ©ho
pÅ™Ã­kazu (argumentÅ¯ mÅ¯Å¾e bÃ½t aÅ¾ devÄ›t). Pokud tento argument nenÃ­ zadÃ¡n,
bere se jeho hodnota jako 0, tj. novÃ½ pÅ™Ã­kaz nemÃ¡ Å¾Ã¡dnÃ© argumenty.

NÃ¡sledujÃ­cÃ­ dva pÅ™Ã­klady ukazujÃ­ pouÅ¾itÃ­. PrvnÃ­ z~nich definuje pÅ™Ã­kaz
\ci{tnss} (zkratka anglickÃ©ho nÃ¡zvu tohoto dokumentu: \emph{The Not So Short
Introduction to \LaTeXe}). PodobnÃ½ pÅ™Ã­kaz se vÃ¡m bude hodit, budete-li
potÅ™ebovat sÃ¡zet nÃ¡zev knihy na mnoha mÃ­stech.

\begin{example}
\newcommand{\tnss}{The not
    so Short Introduction to
    \LaTeXe}
This is ``\tnss''\ldots{} 
``\tnss''
\end{example}

DalÅ¡Ã­ pÅ™Ã­klad ukazuje, jak nadefinovat novÃ½ pÅ™Ã­kaz s~jednÃ­m argumentem.
ZnaÄka \verb|#1| bude nahrazena argumentem, kterÃ½ pÅ™i pouÅ¾itÃ­ pÅ™Ã­kazu
specifikujete. Chcete-li pouÅ¾Ã­t vÃ­ce neÅ¾ jeden argument, mÅ¯Å¾ete pouÅ¾Ã­t
\verb|#2|, \verb|#3|, atd.

\begin{example}
\newcommand{\txsit}[2]
 {Toto je \emph{#1} #2 Ãºvod
 do \LaTeXe}
% v tÄ›le dokumentu: 
\begin{itemize}
\item \txsit{nepÅ™Ã­liÅ¡}{struÄnÃ½}
\item \txsit{velmi}{obsÃ¡hlÃ½}
\end{itemize}
\end{example}

\LaTeX{} vÃ¡m nedovolÃ­ vytvoÅ™it novÃ½ pÅ™Ã­kaz, kterÃ½ by \uv{pÅ™epsal}
pÅ™Ã­kaz uÅ¾ existujÃ­cÃ­. Pokud ale existujÃ­cÃ­ pÅ™Ã­kaz opravdu pÅ™epsat
chcete, mÅ¯Å¾ete pouÅ¾Ã­t pÅ™Ã­kaz \ci{renewcommand}. Jeho syntax je stejnÃ¡
jako u~pÅ™Ã­kazu \verb|\newcommand|.

MÅ¯Å¾e se vÃ¡m hodit i~dalÅ¡Ã­ pÅ™Ã­kaz -- \ci{providecommand}. Jeho pouÅ¾itÃ­
je stejnÃ© jako u~\ci{newcommand}, ale v~pÅ™Ã­padÄ›, Å¾e pÅ™Ã­kaz uÅ¾ byl
definovÃ¡n dÅ™Ã­ve, \ci{providecommand} nic neudÄ›lÃ¡.

PoznÃ¡mky o~mezerÃ¡ch nÃ¡sledujÃ­cÃ­ch za \LaTeX ovÃ½mi pÅ™Ã­kazy si mÅ¯Å¾ete prohlÃ©dnout
na stranÄ› \pageref{mezery}.

\subsection{NovÃ¡ prostÅ™edÃ­}
StejnÄ› jako mÅ¯Å¾ete vytvÃ¡Å™et novÃ© pÅ™Ã­kazy (pomocÃ­ \verb|\newcommand|), mÅ¯Å¾ete
vytvÃ¡Å™et i~svÃ¡ vlastnÃ­ prostÅ™edÃ­. SlouÅ¾Ã­ k~tomu pÅ™Ã­kaz \ci{newenvironment},
jehoÅ¾ syntax je:

\begin{lscommand}
\ci{newenvironment}\verb|{|%
       \emph{name}\verb|}[|\emph{num}\verb|]{|%
       \emph{before}\verb|}{|\emph{after}\verb|}|
\end{lscommand}

I~\ci{newenvironment} mÅ¯Å¾e mÃ­t nepovinnÃ½ parametr. MateriÃ¡l specifikovanÃ½
v~argumentu \emph{before} (pÅ™ed) bude zpracovÃ¡n pÅ™ed tÃ­m, neÅ¾ se zpracuje text
v~prosÅ™edÃ­. MateriÃ¡l v~argumentu \emph{after} (za) bude zpracovÃ¡n ve chvÃ­li,
kdy \LaTeX\ narazÃ­ na pÅ™Ã­kaz \verb|\end{|\emph{name}\verb|}|.

NÃ¡sledujÃ­cÃ­ pÅ™Ã­klad ukazuje pouÅ¾itÃ­ pÅ™Ã­kazu \ci{newenvironment}.

\begin{example}
\newenvironment{kral}
 {\rule{1ex}{1ex}%
      \hspace{\stretch{1}}}
 {\hspace{\stretch{1}}%
      \rule{1ex}{1ex}}

\begin{kral} 
MÃ­ ubozÃ­ poddanÃ­\ldots
\end{kral}
\end{example}

Argument \emph{num} mÃ¡ stejnÃ½ vÃ½znam jako u~pÅ™Ã­kazu \verb|\newcommand|.
\LaTeX{} vÃ¡s nenechÃ¡ nadefinovat prostÅ™edÃ­, kterÃ© uÅ¾ existuje. Pokud
opravdu chcete zmÄ›nit existujÃ­cÃ­ prostÅ™edÃ­, pouÅ¾ijte pÅ™Ã­kaz
\ci{renewenvironment}. Jeho syntax je stejnÃ¡ jako u~pÅ™Ã­kazu
\ci{newenvironment}.

PÅ™Ã­kazy pouÅ¾itÃ© v~tomto pÅ™Ã­kladu budou vysvÄ›tleny pozdÄ›ji, konkrÃ©tnÄ›
pÅ™Ã­kaz \ci{rule} na stranÄ›~\pageref{sec:rule}, \ci{stretch} na stranÄ›~\pageref{cmd:stretch} a~\ci{hspace} na stranÄ›~\pageref{sec:hspace}.


\subsection{Mezery navÃ­c}
PÅ™i definovÃ¡nÃ­ novÃ©ho prostÅ™edÃ­ se vÃ¡m snadno mÅ¯Å¾e stÃ¡t, Å¾e do dokumentu
\uv{zavleÄete} mezery, kterÃ© tam nepatÅ™Ã­. Tyto mezery mÅ¯Å¾ou zpÅ¯sobit
velkÃ© komplikace, napÅ™. pokud chcete vytvoÅ™it prostÅ™edÃ­ pro nadpisy,
kterÃ© potlaÄÃ­ odsazenÃ­ jak v~samotnÃ©m nadpisu, tak v~(jednom) nÃ¡sledujÃ­cÃ­m
odstavci. PÅ™Ã­kaz \ci{ignorespaces} v~bloku \ci{begin} danÃ©ho prostÅ™edÃ­
zpÅ¯sobÃ­, Å¾e budou ignorovÃ¡ny vÅ¡echny mezery, kterÃ© se vyskytnou po
provedenÃ­ bloku \ci{begin}. U~bloku \ci{end} je situace trochu komplikovanÄ›jÅ¡Ã­,
protoÅ¾e na konci prostÅ™edÃ­ dochÃ¡zÃ­ ke speciÃ¡lnÃ­mu zpracovÃ¡nÃ­.
Po pouÅ¾itÃ­ pÅ™Ã­kazu \ci{ignorespacesafterend} \LaTeX{} sÃ¡m vyvolÃ¡ \ci{ignorespaces}
po skonÄenÃ­ zmÃ­nÄ›nÃ©ho speciÃ¡lnÃ­ho ,zÃ¡vÄ›reÄnÃ©ho` zpracovÃ¡nÃ­.

\begin{example}
\newenvironment{jednoduche}%
 {\noindent}%
 {\par\noindent}

\begin{jednoduche}
VÅ¡imnÄ›te si mezery\\vlevo.
\end{jednoduche}
To samÃ©\\zde.
\end{example}

\begin{example}
\newenvironment{spravne}%
 {\noindent\ignorespaces}%
 {\par\noindent%
   \ignorespacesafterend}

\begin{spravne}
Å½Ã¡dnÃ¡ mezera\\vlevo.
\end{spravne}
To samÃ©\\zde.
\end{example}

\subsection{PÅ™Ã­kazovÃ¡ Å™Ã¡dka \LaTeX u}
Pokud \LaTeX\ pouÅ¾Ã­vÃ¡te na UNIXovÃ©m operaÄnÃ­m systÃ©mu, moÅ¾nÃ¡ si prÃ¡ci
automatizujete prostÅ™ednictvÃ­m makefilÅ¯. V~tom pÅ™Ã­padÄ› pro vÃ¡s mÅ¯Å¾e
bÃ½t zajÃ­mavÃ© automatizovanÄ› produkovat rÅ¯znÃ© verze stejnÃ©ho dokumentu
pomocÃ­ volÃ¡nÃ­ \LaTeX u s~parametry pÅ™edÃ¡vanÃ½mi na pÅ™Ã­kazovÃ© Å™Ã¡dce.
Pokud do svÃ©ho dokumentu pÅ™idÃ¡te nÃ¡sledujÃ­cÃ­ strukturu\dots

\begin{verbatim}
\usepackage{ifthen}
\ifthenelse{\equal{\blackandwhite}{true}}{
  % "ÄernobÃ­ly" reÅ¾im; zde nÄ›co napiÅ¡me..
}{
  % "barevnÃ½" reÅ¾im; zde napiÅ¡me nÄ›co jinÃ©ho..
}
\end{verbatim}

\dots\ a~potom \LaTeX{} spustÃ­te takto\dots
\begin{verbatim}
latex '\newcommand{\blackandwhite}{true}\input{test.tex}'
\end{verbatim}

\dots pak \LaTeX\ nejdÅ™Ã­ve nadefinuje pÅ™Ã­kaz \verb|\blackandwhite| a~potom 
naÄte vlastnÃ­ soubor (\verb+test.tex+) pÅ™Ã­kazem \ci{input}. NastavenÃ­m \verb|\blackandwhite|
na hodnotu \emph{false} zaÅ™Ã­dÃ­me, Å¾e se vytvoÅ™Ã­ barevnÃ¡ verze dokumentu.

\subsection{VÃ¡Å¡ vlastnÃ­ balÃ­k}

Pokud si nadefinujete hodnÄ› novÃ½ch prostÅ™edÃ­ a~pÅ™Ã­kazÅ¯, preambule
vaÅ¡eho dokumentu se poÅ™Ã¡dnÄ› prodlouÅ¾Ã­. Je proto lepÅ¡Ã­ vytvoÅ™it
\LaTeX ovÃ½ balÃ­k, kterÃ½ bude obsahovat definice vÅ¡ech vaÅ¡ich pÅ™Ã­kazÅ¯
a~prostÅ™edÃ­. PomocÃ­ \ci{usepackage} potom mÅ¯Å¾ete tento balÃ­k
ve svÃ©m dokumentu zpÅ™Ã­stupnit.

\begin{figure}[!htbp]
\begin{lined}{\textwidth}
\begin{verbatim}
% Demo Package by Tobias Oetiker
\ProvidesPackage{demopack}
\newcommand{\tnss}{The not so Short Introduction 
                   to \LaTeXe}
\newcommand{\txsit}[1]{The \emph{#1} Short 
                       Introduction to \LaTeXe}
\newenvironment{king}{\begin{quote}}{\end{quote}}
\end{verbatim}
\end{lined}
\caption{PokusnÃ½ balÃ­k.} \label{package}
\end{figure}

VytvoÅ™enÃ­ balÃ­ku v~zÃ¡sadÄ› znamenÃ¡ zkopÃ­rovÃ¡nÃ­ obsahu preambule
vaÅ¡eho dokumentu do zvlÃ¡Å¡tnÃ­ho souboru, jehoÅ¾ jmÃ©no konÄÃ­ na
\texttt{.sty}. SpeciÃ¡lnÃ­ pÅ™Ã­kaz\dots
\begin{lscommand}
\ci{ProvidesPackage}\verb|{|\emph{package name}\verb|}|
\end{lscommand}
\noindent pouÅ¾ijete na ÃºplnÃ©m zaÄÃ¡tku souboru vaÅ¡eho balÃ­ku.
\verb|\ProvidesPackage| Å™Ã­kÃ¡ \LaTeX u jmÃ©no balÃ­ku a~\LaTeX{}
tak bude moci zobrazit smysluplnou chybovou hlÃ¡Å¡ku v~pÅ™Ã­padÄ›,
Å¾e se pokusÃ­te balÃ­k vloÅ¾it do dokumentu dvakrÃ¡t. Na obrÃ¡zku~\ref{package}
je malÃ½ pokusnÃ½ balÃ­k, kterÃ½ obsahuje pÅ™Ã­kazy definovanÃ© v~pÅ™edchozÃ­ch
pÅ™Ã­kladech.

\section{Fonty a~velikosti}

\subsection{PÅ™Ã­kazy na zmÄ›nu fontÅ¯}
\index{font}\index{font -- velikost} \LaTeX{} vybere pÅ™Ã­sluÅ¡nÃ½ font a~jeho velikost
na zÃ¡kladÄ› logickÃ© struktury dokumentu (sekce, poznÃ¡mky pod Äarou, \ldots).
MÅ¯Å¾e se ale stÃ¡t, Å¾e %ale 
budete chtÃ­t zmÄ›nit font nebo jeho velikost \uv{manuÃ¡lnÄ›}.
MÅ¯Å¾ete toho dosÃ¡hnout pomocÃ­ pÅ™Ã­kazÅ¯ uvedenÃ½ch v~tabulkÃ¡ch~\ref{fonts} a~\ref{sizes}.
SkuteÄnÃ¡ velikost kaÅ¾dÃ©ho fontu je otÃ¡zkou designu a~zÃ¡visÃ­ na tÅ™Ã­dÄ› dokumentu
a~jejÃ­ch nastavenÃ­ch. Tabulka~\ref{tab:pointsizes} ukazuje absolutnÃ­ (bodovÃ©) velikosti 
pro tyto pÅ™Ã­kazy tak, jak jsou implementovÃ¡ny ve standardnÃ­ch tÅ™Ã­dÃ¡ch dokumentu.

\begin{example}
{\small MalÃ­
a~\textbf{smÄ›lÃ­} Å˜Ã­manÃ© vlÃ¡dli}
{\Large celÃ© velkÃ©
\textit{ItÃ¡lii}.}
\end{example}

DÅ¯leÅ¾itÃ½m rysem \LaTeXe{} je, Å¾e atributy fontÅ¯ jsou nezÃ¡vislÃ©.
MÅ¯Å¾ete zmÄ›nit aktuÃ¡lnÃ­ font nebo jeho velikost, ale nastavenÃ­
tuÄnosti nebo sklonu pÃ­sma zÅ¯stane nezmÄ›nÄ›no.

V~\emph{matematickÃ©m mÃ³du} mÅ¯Å¾ete pomocÃ­ \emph{pÅ™Ã­kazÅ¯} mÄ›nÃ­cÃ­ch font
doÄasnÄ› opustit \emph{matematickÃ½ reÅ¾im} a~zapsat obyÄejnÃ½ text.
Pokud chcete zmÄ›nit font pro zÃ¡pis matematiky, budete potÅ™ebovat
jinou speciÃ¡lnÃ­ sadu pÅ™Ã­kazÅ¯, viz tabulka~\ref{mathfonts}.

\begin{table}[!bp]
\caption{Fonty.} \label{fonts}
\begin{lined}{12cm}
%
% Alan suggested not to tell about the other form of the command
% eg \verb|\sffamily| or \verb|\bfseries|. This seems a good thing to me.
%
\begin{tabular}{@{}rl@{\qquad}rl@{}}
\fni{textrm}\verb|{...}|        &amp;      \textrm{\index{vzpÅ™Ã­menÃ© pÃ­smo}vzpÅ™Ã­menÃ©}&amp;
\fni{textsf}\verb|{...}|        &amp;      \textsf{\index{bezpatkovÃ© pÃ­smo}bezpatkovÃ©}\\
\fni{texttt}\verb|{...}|        &amp;      \texttt{psacÃ­ stroj}\\[6pt]
\fni{textmd}\verb|{...}|        &amp;      \textmd{stÅ™ednÃ­}&amp;
\fni{textbf}\verb|{...}|        &amp;      \textbf{\index{tuÄnÃ© pÃ­smo}tuÄnÃ©}\\[6pt]
\fni{textup}\verb|{...}|        &amp;       \textup{\index{vzpÅ™Ã­menÃ©}vzpÅ™Ã­menÃ© pÃ­smo}&amp;
\fni{textit}\verb|{...}|        &amp;       \textit{\wi{italika}}\\
\fni{textsl}\verb|{...}|        &amp;       \textsl{\index{sklonÄ›nÃ©}sklonÄ›nÃ© pÃ­smo}&amp;
\fni{textsc}\verb|{...}|        &amp;       \textsc{\wi{kapitÃ¡lky}}\\[6pt]
\ci{emph}\verb|{...}|          &amp;            \emph{zvÃ½raznÄ›nÃ©} &amp;
\fni{textnormal}\verb|{...}|    &amp;    \textnormal{zÃ¡kladnÃ­ font}
\end{tabular}

\bigskip
\end{lined}
\end{table}


\begin{table}[!bp]
\index{velikost fontu}
\caption{Velikosti fontÅ¯.} \label{sizes}
\begin{lined}{12cm}
\begin{tabular}{@{}ll}
\fni{tiny}      &amp; \tiny        drobnÃ½ font \\
\fni{scriptsize}   &amp; \scriptsize  velmi malÃ½ font\\
\fni{footnotesize} &amp; \footnotesize  docela malÃ½ font \\
\fni{small}        &amp;  \small            malÃ½ font \\
\fni{normalsize}   &amp;  \normalsize  normÃ¡lnÃ­ font \\
\fni{large}        &amp;  \large       velkÃ½ font
\end{tabular}%
\qquad\begin{tabular}{ll@{}}
\fni{Large}        &amp;  \Large       vÄ›tÅ¡Ã­ font \\[5pt]
\fni{LARGE}        &amp;  \LARGE       velmi velkÃ½ \\[5pt]
\fni{huge}         &amp;  \huge        obÅ™Ã­ \\[5pt]
\fni{Huge}         &amp;  \Huge        nejvÄ›tÅ¡Ã­
\end{tabular}

\bigskip
\end{lined}
\end{table}

\begin{table}[!tbp]
\caption{AbsolutnÃ­ bodovÃ© velikosti ve standardnÃ­ch tÅ™Ã­dÃ¡ch.}\label{tab:pointsizes}
\label{tab:sizes}
\begin{lined}{12cm}
\begin{tabular}{lrrr}
\multicolumn{1}{l}{Velikost} &amp;
\multicolumn{1}{c}{10pt (vÃ½chozÃ­) } &amp;
           \multicolumn{1}{c}{volba 11pt}  &amp; %moÅ¾nost
           \multicolumn{1}{c}{volba 12pt}\\ %moÅ¾nost
\verb|\tiny|       &amp; 5pt  &amp; 6pt &amp; 6pt\\
\verb|\scriptsize| &amp; 7pt  &amp; 8pt &amp; 8pt\\
\verb|\footnotesize| &amp; 8pt &amp; 9pt &amp; 10pt \\
\verb|\small|        &amp; 9pt &amp; 10pt &amp; 11pt \\
\verb|\normalsize| &amp; 10pt &amp; 11pt &amp; 12pt \\
\verb|\large|      &amp; 12pt &amp; 12pt &amp; 14pt \\
\verb|\Large|      &amp; 14pt &amp; 14pt &amp; 17pt \\
\verb|\LARGE|      &amp; 17pt &amp; 17pt &amp; 20pt\\
\verb|\huge|       &amp; 20pt &amp; 20pt &amp; 25pt\\
\verb|\Huge|       &amp; 25pt &amp; 25pt &amp; 25pt\\
\end{tabular}

\bigskip
\end{lined}
\end{table}


\begin{table}[!bp]
\caption{MatematickÃ© fonty.} \label{mathfonts}
\begin{lined}{0.7\textwidth}
\begin{tabular}{@{}ll@{}}
\fni{mathrm}\verb|{...}|&amp;     
%ZÃ¡kladnÃ­ patkovÃ½ font\\ 
$\mathrm{ZÃ¡kladnÃ­\ patkovÃ½\ font}$\\
\fni{mathbf}\verb|{...}|&amp;     
%TuÄnÃ½ font\\
$\mathbf{TuÄnÃ½\ font}$\\
\fni{mathsf}\verb|{...}|&amp;     
%BezpatkovÃ½ font\\
$\mathsf{BezpatkovÃ½\ font}$\\
\fni{mathtt}\verb|{...}|&amp;     
%Font psacÃ­ho stroje\\
$\mathtt{Font\ psacÃ­ho\ stroje}$\\
\fni{mathit}\verb|{...}|&amp;     
%Italika\\
$\mathit{Italika}$\\
\fni{mathcal}\verb|{...}|&amp;    
%$\mathcal{KALIGRAFIE}$\\
$\mathcal{KALIGRAFICKÃ\ FONT}$\\
\fni{mathnormal}\verb|{...}|&amp; 
%NormÃ¡lnÃ­ font\\
$\mathnormal{NormÃ¡lnÃ­\ font}$\\
\end{tabular}

%\begin{tabular}{@{}lll@{}}
%\textit{Command}&amp;\textit{Example}&amp;    \textit{Output}\\[6pt]
%\fni{mathcal}\verb|{...}|&amp;    \verb|$\mathcal{B}=c$|&amp;     $\mathcal{B}=c$\\
%\fni{mathscr}\verb|{...}|&amp;    \verb|$\mathscr{B}=c$|&amp;     $\mathscr{B}=c$\\
%\fni{mathrm}\verb|{...}|&amp;     \verb|$\mathrm{K}_2$|&amp;      $\mathrm{K}_2$\\
%\fni{mathbf}\verb|{...}|&amp;     \verb|$\sum x=\mathbf{v}$|&amp; $\sum x=\mathbf{v}$\\
%\fni{mathsf}\verb|{...}|&amp;     \verb|$\mathsf{G\times R}$|&amp;        $\mathsf{G\times R}$\\
%\fni{mathtt}\verb|{...}|&amp;     \verb|$\mathtt{L}(b,c)$|&amp;   $\mathtt{L}(b,c)$\\
%\fni{mathnormal}\verb|{...}|&amp; \verb|$\mathnormal{R_{19}}\neq R_{19}$|&amp;
%$\mathnormal{R_{19}}\neq R_{19}$\\
%\fni{mathit}\verb|{...}|&amp;     \verb|$\mathit{ffi}\neq ffi$|&amp; $\mathit{ffi}\neq ffi$
%\end{tabular}

\bigskip
\end{lined}
\end{table}

Nejen v~souvislosti s~pÅ™Ã­kazy mÄ›nÃ­cÃ­mi velikost fontÅ¯ hrajÃ­ zvlÃ¡Å¡tnÃ­
roli \wi{sloÅ¾enÃ© zÃ¡vorky}, pomocÃ­ nichÅ¾ se vytvÃ¡Å™Ã­ \emph{skupiny}. Skupiny
omezujÃ­ rozsah platnosti vÄ›tÅ¡iny \LaTeX ovÃ½ch pÅ™Ã­kazÅ¯.\index{grouping}

\begin{example}
MÃ¡ rÃ¡d {\LARGE velkÃ¡
a~{\small malÃ¡} pÃ­smena}. 
\end{example}

PÅ™Ã­kazy pro zmÄ›nu velikosti fontu takÃ© mÄ›nÃ­ mezery mezi Å™Ã¡dky odstavce,
ale jenom tehdy, kdyÅ¾ danÃ½ odstavec skonÄÃ­ dÅ™Ã­ve neÅ¾ rozsah platnosti
pÅ™Ã­kazu pro zmÄ›nu velikosti fontu. ZavÃ­racÃ­ sloÅ¾enÃ¡ zÃ¡vorka \verb|}|
by tedy nemÄ›la bÃ½t zapsÃ¡na \uv{pÅ™Ã­liÅ¡ brzy}. V~nÃ¡sledujÃ­cÃ­ch pÅ™Ã­kladech
si vÅ¡imnÄ›te umÃ­stÄ›nÃ­ pÅ™Ã­kazu \ci{par}.\footnote{PÅ™Ã­kaz \texttt{\bs{}par}
mÃ¡ stejnÃ½ ÃºÄinek jako prÃ¡zdnÃ½ Å™Ã¡dek.}
 
\begin{example}
{\Large Toto neÄtÄ›te!
 NenÃ­ to pravda.
 MÅ¯Å¾ete mi vÄ›Å™it!\par}
\end{example}

\begin{example}
{\Large Ani toto nenÃ­ pravda.
Ale nezapomeÅˆte,
Å¾e jsem lhÃ¡Å™.}\par
\end{example}

Pokud chcete aktivovat pÅ™Ã­kaz pro zmÄ›nu velikosti fontu pro celÃ½ odstavec
nebo jeÅ¡tÄ› vÄ›tÅ¡Ã­ Ãºsek, mÅ¯Å¾e se vÃ¡m hodit syntaxe pro prostÅ™edÃ­.

\begin{example}
\begin{Large} 
Toto nenÃ­ pravda.
Na druhou stranu,
co dnes je\ldots
\end{Large}
\end{example}

\noindent UÅ¡etÅ™Ã­te si poÄÃ­tÃ¡nÃ­ spousty sloÅ¾enÃ½ch zÃ¡vorek.

\subsection{Pozor, pozor}

Jak jsme Å™ekli na zaÄÃ¡tku tÃ©to kapitoly, nenÃ­ dobrÃ© zahltit dokument
explicitnÃ­mi pÅ™Ã­kazy typu zmÄ›ny velikosti fontu. To je totiÅ¾ v~protikladu
k~zÃ¡kladnÃ­mu pÅ™Ã­stupu \LaTeX u, kterÃ½ oddÄ›luje logickÃ© a~vizuÃ¡lnÃ­
znaÄenÃ­ dokumentu. SprÃ¡vnÃ© naopak je, chcete-li pouÅ¾Ã­t stejnÃ½ pÅ™Ã­kaz
pro zmÄ›nu fontu na vÃ­ce mÃ­stech v~dokumentu k~vysÃ¡zenÃ­ speciÃ¡lnÃ­ho
druhu informace, nadefinovat pomocÃ­ \verb|\newcommand| \uv{pÅ™Ã­kaz -- logickÃ½ obalovaÄ}
pro pÅ™Ã­kaz zmÄ›ny fontu.

\begin{example}
\newcommand{\oops}[1]{%
 \textbf{#1}}
\oops{Nevstupujte} do tohoto
cizÃ­ho pokoje, jsou v~nÄ›m
\oops{stroje} neznÃ¡mÃ©ho
pÅ¯vodu a~ÃºÄelu.
\end{example}

Tento pÅ™Ã­stup mÃ¡ tu vÃ½hodu, Å¾e kdyÅ¾ se nÄ›kdy pozdÄ›ji rozhodnete,
Å¾e budete nebezpeÄÃ­ znaÄit jinak neÅ¾ pomocÃ­ \verb|\textbf|, staÄÃ­
v~dokumentu udÄ›lat jedinou zmÄ›nu -- v~definici pÅ™Ã­kazu \verb|\oops|.
NenÃ­ tedy nutnÃ© projÃ­t vÅ¡echny vÃ½skyty \verb|\textbf| v~celÃ©m
dokumentu a~pro kaÅ¾dÃ½ z~nich zkoumat, jestli bylo dÅ¯vodem zvÃ½raznÄ›nÃ­
danÃ©ho textu nebezpeÄÃ­, nebo nÄ›co jinÃ©ho.

\subsection{Rada}

MalÃ¡ rada na zÃ¡vÄ›r tohoto vÃ½letu do zemÄ› fontÅ¯ a~jejich velikostÃ­:\nopagebreak

\begin{quote}
  \underline{\textbf{NezapomeÅˆte\Huge!}} \textit{ÄŒÃ­m}
  \textsf{V\textbf{\LARGE Ã} \texttt{C}\textsl{E}} fontÅ¯ v~\Huge dokumentu
  \tiny pouÅ¾ijete,
  \large \textit{tÃ­m} \textsc{ÄitelnÄ›jÅ¡Ã­}
a~\textsl{\textsf{pÅ™Ã­jemnÄ›jÅ¡Ã­} \textbf{na pohled} b\large u\Large d\LARGE e}. :-)
\end{quote}

\section{Mezery}
 
\subsection{Å˜Ã¡dkovÃ© mezery}

\index{Å™Ã¡dkovÃ© mezery} Chcete-li mÃ­t ve svÃ©m dokumentu vÄ›tÅ¡Ã­ Å™Ã¡dkovÃ© mezery,
uveÄte v~preambuli pÅ™Ã­kaz
\begin{lscommand}
\ci{linespread}\verb|{|\emph{factor}\verb|}|
\end{lscommand}
PouÅ¾ijte \verb|\linespread{1.3}| nebo \verb|\linespread{1.6}| pro Å™Ã¡dkovÃ¡nÃ­ \uv{jeden a~pÅ¯l},
resp. pro dvojnÃ¡sobnÃ© Å™Ã¡dkovÃ¡nÃ­.
ImplicitnÄ› Å™Ã¡dkovÃ© mezery roztaÅ¾enÃ© nejsou (jejich \uv{faktor roztaÅ¾enÃ­} je~1).
\index{double line spacing}

VÅ¡imnÄ›te si, Å¾e pÅ™Ã­kaz \ci{linespread} je docela drastickÃ½ a~pro publikovÃ¡nÃ­
se moc nehodÃ­. Pokud opravdu mÃ¡te dÅ¯vod zmÄ›nit velikost Å™Ã¡dkovÃ½ch mezer,
mohli byste spÃ­Å¡ pouÅ¾Ã­t pÅ™Ã­kaz:

\begin{lscommand}
\verb|\setlength{\baselineskip}{1.5\baselineskip}|
\end{lscommand}

\begin{example}
{\setlength{\baselineskip}%
           {1.5\baselineskip}
Tento odstavec je vysÃ¡zen
s~meziÅ™Ã¡dkovÃ½mi mezerami
roztaÅ¾enÃ½mi jedenapÅ¯lkrÃ¡t
oproti pÅ™edchozÃ­mu stavu.
VÅ¡imnÄ›te si pÅ™Ã­kazu par
na konci odstavce.\par}

ÃšÄelem tohoto odstavce je
ukÃ¡zat, Å¾e po uzavÃ­racÃ­
sloÅ¾enÃ© zÃ¡vorce se vÅ¡echno
vracÃ­ zpÄ›t do normÃ¡lu.
\end{example}

\subsection{FormÃ¡tovÃ¡nÃ­ odstavce}\label{parsp}

Dva \LaTeX ovÃ© parametry ovlivÅˆujÃ­ vzhled odstavce. NapsÃ¡nÃ­m definice
podobnÃ© tÃ©to

\begin{code}
\ci{setlength}\verb|{|\ci{parindent}\verb|}{0pt}| \\
\verb|\setlength{|\ci{parskip}\verb|}{1ex plus 0.5ex minus 0.2ex}|
\end{code}
do preambule vaÅ¡eho vstupnÃ­ho souboru mÅ¯Å¾ete zmÄ›nit vzhled odstavcÅ¯.
Tyto dva pÅ™Ã­kazy zvÄ›tÅ¡Ã­ mezery mezi dvÄ›ma odstavci a~zÃ¡roveÅˆ
nastavÃ­ velikost odsazenÃ­ prvnÃ­ho Å™Ã¡dku odstavce na nulu.

\texttt{plus} a~\texttt{minus} ve specifikaci dÃ©lky vÃ½Å¡e Å™Ã­kajÃ­
\TeX u, Å¾e dÃ©lka meziodstavcovÃ½ch mezer mÅ¯Å¾e bÃ½t staÅ¾ena nebo roztaÅ¾ena
o~specifikovanÃ© mnoÅ¾stvÃ­. Ke staÅ¾enÃ­ nebo roztaÅ¾enÃ­ mezer dojde
ve chvÃ­li, kdy by odstavec s~neroztaÅ¾enÃ½mi mezerami neÅ¡lo sprÃ¡vnÄ› vysÃ¡zet.

V~kontinentÃ¡lnÃ­ EvropÄ› je zvykem odstavce oddÄ›lovat vertikÃ¡lnÃ­mi mezerami
a~neodsazovat prvnÃ­ Å™Ã¡dek odstavce. Ale pozor, zmÄ›nou vertikÃ¡lnÃ­ch
mezer ovlivnÃ­te i~obsah, jehoÅ¾ Å™Ã¡dky budou pak mÃ­t vÄ›tÅ¡Ã­ mezery.
Lze se tomu vyhnout tÃ­m, Å¾e pÅ™esuneme dva zmÃ­nÄ›nÃ© pÅ™Ã­kazy z~preambule
nÄ›kam do vaÅ¡eho dokumentu za pÅ™Ã­kazem \verb|\tableofcontents|.
MoÅ¾nÃ¡ jeÅ¡tÄ› lÃ©pe zvÄ›tÅ¡enÃ­ mezer v~obsahu zabrÃ¡nÃ­te tÃ­m, Å¾e vÃ½Å¡e zmÃ­nÄ›nÃ© dva
pÅ™Ã­kazy vÅ¯bec nepouÅ¾ijete. VÄ›tÅ¡ina profesionÃ¡lnÃ­ch publikacÃ­ totiÅ¾
mezery mezi odstavce nevklÃ¡dÃ¡ a~mÃ­sto toho odsazuje prvnÃ­ Å™Ã¡dek.
 
Chcete-li odsadit prvnÃ­ Å™Ã¡dek odstavce, kterÃ½ by jinak odsazen nebyl,
zaÄnÄ›te odstavec
\begin{lscommand}
\ci{indent}
\end{lscommand}
\noindent Tato odsazenÃ­
budou samozÅ™ejmÄ› mÃ­t efekt pouze tehdy, mÃ¡-li \verb|\parindent|
nenulovou hodnotu.\footnote{K~odsazenÃ­ prvnÃ­ho odstavce sekce, pouÅ¾ijte
balÃ­k \pai{indentfirst} z~kolekce ,tools`.}

NeodsazovanÃ© odstavce vytvoÅ™Ã­te uvedenÃ­m
\begin{lscommand}
\ci{noindent}
\end{lscommand}
\noindent na ÃºplnÃ©m zaÄÃ¡tku odstavce. To se mÅ¯Å¾e hodit napÅ™. tehdy,
kdyÅ¾ zahajujete tÄ›lo dokumentu \uv{obyÄejnÃ½m textem} a~ne novou sekcÃ­.

\subsection{HorizontÃ¡lnÃ­ mezery}

\label{sec:hspace}
\LaTeX{} stanovuje mezery mezi slovy a~vÄ›tami automaticky.
PÅ™idat horizontÃ¡lnÃ­ mezeru manuÃ¡lnÄ› lze pomocÃ­\index{horizontal!space}
\begin{lscommand}
\ci{hspace}\verb|{|\emph{length}\verb|}|
\end{lscommand}
Pokud se mÃ¡ danÃ¡ mezera vysÃ¡zet i~tehdy, kdyÅ¾ pÅ™ipadne na konec nebo
zaÄÃ¡tek Å™Ã¡dku, pouÅ¾ijte \verb|\hspace*| mÃ­sto \verb|\hspace|.
Parametr \emph{length} je v~nejjednoduÅ¡Å¡Ã­m pÅ™Ã­padÄ› jen ÄÃ­slo nÃ¡sledovanÃ© jednotkou.
NejdÅ¯leÅ¾itÄ›jÅ¡Ã­ jednotky jsou uvedenÃ© v~tabulce~\ref{units}. 
\index{jednotky}\index{dimensions}

\begin{example}
Toto\hspace{1.5cm}je mezera
velikosti 1.5 cm. 
\end{example}
\suppressfloats
\begin{table}[tbp]
\caption{\TeX ovÃ© jednotky.} \label{units}\index{units}
\begin{lined}{9.5cm} 
\begin{tabular}{@{}ll@{}}
\texttt{mm} &amp; milimetr $\approx 1/25$~inch \quad \demowidth{1mm} \\
\texttt{cm} &amp; centimetr = 10~mm  \quad \demowidth{1cm}                     \\
\texttt{in} &amp; palec $=$ 25.4~mm \quad \demowidth{1in}                    \\
\texttt{pt} &amp; bod $\approx 1/72$~inch $\approx \frac{1}{3}$~mm  \quad\demowidth{1pt}\\
\texttt{em} &amp; zhruba Å¡Ã­Å™ka pÃ­smene `M' v~aktuÃ¡lnÃ­m fontu \quad \demowidth{1em}\\
\texttt{ex} &amp; zhruba vÃ½Å¡ka pÃ­smene `x' v~aktuÃ¡lnÃ­m fontu \quad \demowidth{1ex}
\end{tabular}

\bigskip
\end{lined}
\end{table}

\label{cmd:stretch} 
PÅ™Ã­kaz
\begin{lscommand}
\ci{stretch}\verb|{|\emph{n}\verb|}|
\end{lscommand} 
\noindent vytvÃ¡Å™Ã­ speciÃ¡lnÃ­ \uv{natahovacÃ­} mezeru. Mezera se natÃ¡hne aÅ¾
do konce aktuÃ¡lnÃ­ho Å™Ã¡dku. Pokud na stejnÃ©m Å™Ã¡dku uvedeme 
\verb|\hspace{\stretch{|\emph{n}\verb|}}| nÄ›kolikrÃ¡t, natahovacÃ­ mezery si rozdÄ›lÃ­
vÅ¡echen zbÃ½vajÃ­cÃ­ prostor na Å™Ã¡dku v~pomÄ›ru jejich natahovacÃ­ch faktorÅ¯.


\begin{example}
x\hspace{\stretch{1}}
x\hspace{\stretch{3}}x
\end{example}

KdyÅ¾ pouÅ¾Ã­vÃ¡me horizontÃ¡lnÃ­ mezery spoleÄnÄ› s~textem, mÅ¯Å¾e bÃ½t vÃ½hodnÃ©
velikost mezer specifikovat v~zÃ¡vislosti na velikosti aktuÃ¡lnÃ­ho fontu.
Toho lze dosÃ¡hnout pouÅ¾itÃ­m \uv{relativnÃ­ch jednotek} \texttt{em}
a~\texttt{ex}.

\begin{example}
{\Large{}velkÃ¡\hspace{1em}y}\\
{\tiny{}malÃ¡\hspace{1em}y}
\end{example}
 
\subsection{VertikÃ¡lnÃ­ mezery}
I~mezery mezi odstavci, sekcemi, podsekcemi, \ldots\ urÄÃ­ \LaTeX\ automaticky.
DodateÄnÃ© vertikÃ¡lnÃ­ mezery \emph{mezi dvÄ›ma odstavci} lze pÅ™idat
pÅ™Ã­kazem:
\begin{lscommand}
\ci{vspace}\verb|{|\emph{length}\verb|}|
\end{lscommand}

PouÅ¾ijete-li tento pÅ™Ã­kaz, mÄ›li byste ho uvÃ©st mezi dvÄ›ma prÃ¡zdnÃ½mi Å™Ã¡dky.
Pokud chcete, aby tato mezera nezmizela v~pÅ™Ã­padÄ›, Å¾e se ocitne na samÃ©m
zaÄÃ¡tku nebo konci strÃ¡nky, pouÅ¾ijte ohvÄ›zdiÄkovanou verzi pÅ™Ã­kazu,
\verb|\vspace*|, mÃ­sto \verb|\vspace|.
\index{vertical space}

PÅ™Ã­kaz \verb|\stretch|, v~kombinaci s~pÅ™Ã­kazem
\verb|\pagebreak|, lze pouÅ¾Ã­t pro umÃ­stÄ›nÃ­ textu
na poslednÃ­ Å™Ã¡dku na strÃ¡nce nebo pro vertikÃ¡lnÃ­
vycentrovÃ¡nÃ­ textu na strÃ¡nce.
\begin{code}
\begin{verbatim}
NÄ›jakÃ½ text\ldots

PÅ™Ã­kaz \verb|\stretch|, v~kombinaci s~pÅ™Ã­kazem
\verb|\pagebreak|, lze pouÅ¾Ã­t pro umÃ­stÄ›nÃ­ textu
na poslednÃ­ Å™Ã¡dku na strÃ¡nce nebo pro vertikÃ¡lnÃ­
vycentrovÃ¡nÃ­ textu na strÃ¡nce. NÄ›jakÃ½ text\ldots

\vspace{\stretch{1}}
Toto bude vysÃ¡zeno na poslednÃ­ Å™Ã¡dku na strÃ¡nce\pagebreak
\end{verbatim}
\end{code}

DodateÄnou mezeru mezi dvÄ›ma Å™Ã¡dky \emph{stejnÃ©ho} odstavce nebo
uvnitÅ™ tabulky zÃ­skÃ¡me pomocÃ­ pÅ™Ã­kazu
\begin{lscommand}
\ci{\bs}\verb|[|\emph{length}\verb|]|
\end{lscommand}

PomocÃ­ pÅ™Ã­kazÅ¯ \ci{bigskip}, \ci{medskip} a~\ci{smallskip} mÅ¯Å¾ete pÅ™eskoÄit oblast
o~pÅ™eddefinovanÃ© vertikÃ¡lnÃ­ velikosti, aniÅ¾ byste se museli starat
o~pÅ™esnÃ© rozmÄ›ry.


\section{Layout strÃ¡nky}

\begin{figure}[!hp]
\begin{center}
\makeatletter\@mylayout\makeatother
\end{center}
\vspace*{1.8cm}
\caption{Parametry rozloÅ¾enÃ­ strÃ¡nky.}
\label{fig:layout}
\cih{footskip}
\cih{headheight}
\cih{headsep}
\cih{marginparpush}
\cih{marginparsep}
\cih{marginparwidth}
\cih{oddsidemargin}
\cih{paperheight}
\cih{paperwidth}
\cih{textheight}
\cih{textwidth}
\cih{topmargin}
\end{figure}
\index{rozloÅ¾enÃ­ strÃ¡nky}
\LaTeXe{} vÃ¡m umoÅ¾Åˆuje v~pÅ™Ã­kazu \verb|\documentclass| specifikovat \wi{velikost papÃ­ru}.
\LaTeXe{} sÃ¡m pak automaticky pouÅ¾ije sprÃ¡vnÃ© velikosti okrajÅ¯ strÃ¡nky.
Pokud vÃ¡m pÅ™eddefinovanÃ© hodnoty nevyhovujÃ­, mÅ¯Å¾ete je samozÅ™ejmÄ› zmÄ›nit.
%no idea why this is needed here ...
\thispagestyle{fancyplain}%
ObrÃ¡zek~\ref{fig:layout} ukazuje vÅ¡echny parametry, kterÃ© mÅ¯Å¾ete zmÄ›nit.
ObrÃ¡zek byl vytvoÅ™en pomocÃ­ balÃ­ku \pai{layout} z~kolekce tools.%
\footnote{\CTANref|macros/latex/required/tools|}

\textbf{Ale pozor!} PÅ™edtÃ­m, Å¾e zaÄnete svÅ¯j dokument \uv{vylepÅ¡ovat}
ve stylu \uv{Jen trochu rozÅ¡Ã­Å™Ã­m tu Ãºzkou strÃ¡nku}, vÅ¡echno si promyslete.
PodobnÄ› jako dalÅ¡Ã­ standardnÃ­ \LaTeX ovÃ¡ nastavenÃ­ mÃ¡ i~standardnÃ­
vzhled strÃ¡nky svÅ¯j dobrÃ½ dÅ¯vod.

Ano, v~porovnÃ¡nÃ­ se strÃ¡nkou textu napsanou v~Microsoft Wordu vypadÃ¡ vaÅ¡e
\LaTeX ovÃ¡ strÃ¡nka pÅ™Ã­liÅ¡ ÃºzkÃ¡. Ale zato se nÃ¡padnÄ› podobÃ¡ standardnÄ›
sÃ¡zenÃ½m knihÃ¡m.\footnote{MÃ¡me na mysli knihu od solidnÃ­ho
nakladatele.} PodobnÄ› jako ony mÃ¡ i~vÃ¡Å¡ dokument zhruba Å¡edesÃ¡t Å¡est znakÅ¯
na Å™Ã¡dku, coÅ¾ je hodnota standardnÄ› povaÅ¾ovanÃ¡ za hranici, po jejÃ­mÅ¾
pÅ™ekroÄenÃ­ se dokument Å¡patnÄ› Äte. DÅ¯vodem je, Å¾e je obtÃ­Å¾nÃ© pÅ™esunout
oÄi z~konce jednoho Å™Ã¡dku na zaÄÃ¡tek toho nÃ¡sledujÃ­cÃ­ho. Proto takÃ© bÃ½vÃ¡ text
v~novinÃ¡ch dÄ›lenÃ½ do sloupcÅ¯.

Pokud tedy zvÄ›tÅ¡Ã­te Å¡Ã­Å™ku vaÅ¡ich Å™Ã¡dek, nezapomÃ­nejte, Å¾e tÃ­m mÅ¯Å¾ete
komplikovat ÄtenÃ­ zÃ¡jemcÅ¯m o~vÃ¡Å¡ dokument. Ale teÄ uÅ¾ dost varovÃ¡nÃ­,
slÃ­bili jsme, Å¾e vÃ¡m Å™ekneme, jak text rozÅ¡Ã­Å™it\ldots

\LaTeX{} poskytuje dva pÅ™Ã­kazy pro zmÄ›nu tÄ›chto parametrÅ¯. Obvykle
se tyto pÅ™Ã­kazy uvÃ¡dÄ›jÃ­ v~preambuli dokumentu.

PrvnÃ­ pÅ™Ã­kaz do libovolnÃ©ho z~parametrÅ¯ pÅ™iÅ™adÃ­ pevnou hodnotu:
\begin{lscommand}
\ci{setlength}\verb|{|\emph{parameter}\verb|}{|\emph{length}\verb|}|
\end{lscommand}

DruhÃ½ pÅ™Ã­kaz zvÄ›tÅ¡Ã­ hodnotu libovolnÃ©ho parametru:
\begin{lscommand}
\ci{addtolength}\verb|{|\emph{parameter}\verb|}{|\emph{length}\verb|}|
\end{lscommand} 

Tento druhÃ½ pÅ™Ã­kaz je uÅ¾iteÄnÄ›jÅ¡Ã­ neÅ¾ pÅ™Ã­kaz \ci{setlength}, protoÅ¾e
jeho efekt je relativnÃ­ vzhledem k~existujÃ­cÃ­m hodnotÃ¡m. Pro rozÅ¡Ã­Å™enÃ­
celkovÃ© Å¡Ã­Å™ky textu jsem uvedl nÃ¡sledujÃ­cÃ­ pÅ™Ã­kaz do preambule dokumentu:
\begin{code}
\verb|\addtolength{\hoffset}{-0.5cm}|\\
\verb|\addtolength{\textwidth}{1cm}|
\end{code}

V~tomto kontextu by se vÃ¡m mohl hodit balÃ­k \pai{calc}. Ten
umoÅ¾Åˆuje pouÅ¾Ã­t aritmetickÃ© vÃ½razy jak v~argumentu \ci{setlength}
tak v~ostatnÃ­ch mÃ­stech, kde se v~argumentech pÅ™edÃ¡vajÃ­ ÄÃ­selnÃ©
hodnoty.

\section{DalÅ¡Ã­ hrÃ¡tky s~dÃ©lkami}

AbsolutnÃ­m dÃ©lkÃ¡m se v~\LaTeX ovÃ©m dokumentu snaÅ¾Ã­m vyhnout.
DÃ©lky radÄ›ji odvozuji ze Å¡Ã­Å™ky nebo vÃ½Å¡ky dalÅ¡Ã­ch strÃ¡nkovÃ½ch
elementÅ¯. NapÅ™. Å¡Ã­Å™ka obrÃ¡zku specifikovanÃ¡ jako
\verb|1\textwidth| znamenÃ¡ \uv{jedenkrÃ¡t pÅ™es celou Å¡Ã­Å™ku strÃ¡nky}.

NÃ¡sledujÃ­cÃ­ tÅ™i pÅ™Ã­kazy nastavujÃ­ Å¡Ã­Å™ku, vÃ½Å¡ku a~hloubku textovÃ©ho Å™etÄ›zce \emph{text} do dÃ©lkovÃ©ho rozmÄ›ru \emph{variable}.

\begin{lscommand}
\ci{settoheight}\verb|{|\emph{variable}\verb|}{|\emph{text}\verb|}|\\
\ci{settodepth}\verb|{|\emph{variable}\verb|}{|\emph{text}\verb|}|\\
\ci{settowidth}\verb|{|\emph{variable}\verb|}{|\emph{text}\verb|}|
\end{lscommand}

\noindent NÃ¡sledujÃ­cÃ­ pÅ™Ã­klad ukazuje jedno z~moÅ¾nÃ½ch pouÅ¾itÃ­ tÄ›chto pÅ™Ã­kazÅ¯.

\begin{example}
\flushleft
\newenvironment{vardesc}[1]{%
  \settowidth{\parindent}{#1:\ }
  \makebox[0pt][r]{#1:\ }}{}

\begin{displaymath}
a^2+b^2=c^2
\end{displaymath}

\begin{vardesc}{Kde}$a$, 
$b$ -- jsou strany sousedÃ­cÃ­
s~pravÃ½m Ãºhlem pravoÃºhlÃ©ho
trojÃºhelnÃ­ku.  

$c$ -- je pÅ™epona tohoto
trojÃºhelnÃ­ku a~cÃ­tÃ­ se osamÄ›lÃ¡.

$d$ -- se zde nakonec vÅ¯bec
neobjevuje. To je divnÃ©, ne?
\end{vardesc}
\end{example}

OdsazenÃ­ prvnÃ­ch Å™Ã¡dkÅ¯ se nastavÃ­ na dÃ©lku slova ,,Kde:\verb*+ +``, tedy $c$ a~$d$ jsou vysÃ¡zeny pod pÃ­smenkem $a$ v~ÄÃ¡sti ,,$a$, $b$``.

\section{Boxy}
\LaTeX{} vytvÃ¡Å™Ã­ strÃ¡nky dokumentu posunovÃ¡nÃ­m boxÅ¯. KaÅ¾dÃ© pÃ­smeno
je nejdÅ™Ã­ve malÃ½m boxem. Boxy s~pÃ­smeny se potom spojujÃ­ k~sobÄ› a~vznikajÃ­
slova. Slova jsou potom spojovÃ¡na s~dalÅ¡Ã­mi slovy, a~to pomocÃ­ speciÃ¡lnÃ­ch,
\uv{elastickÃ½ch} mezer. Tyto elastickÃ© mezery \LaTeX{} mÅ¯Å¾e natahovat
nebo zkracovat, pokud mu to umoÅ¾nÃ­ vysÃ¡zet danÃ½ text lÃ©pe.

Toto je velmi zjednoduÅ¡enÃ½ popis toho, co se pÅ™i sazbÄ› opravdu dÄ›je, ale
podstatnÃ© je, Å¾e \TeX{} pracuje s~elastickÃ½mi mezerami a~boxy. PÃ­smena
nejsou jedinÃ© vÄ›ci, kterÃ© se mohou ocitnout v~boxu. Do boxu mÅ¯Å¾ete
umÃ­stit tÃ©mÄ›Å™ vÅ¡echno, vÄetnÄ› dalÅ¡Ã­ch boxÅ¯. S~kaÅ¾dÃ½m boxem 
potom \LaTeX{} zachÃ¡zÃ­ jako s~jednotlivÃ½m pÃ­smenem.

V~pÅ™edchozÃ­ch kapitolÃ¡ch jste se uÅ¾ s~boxy setkali, jen jsem vÃ¡s na nÄ›
neupozornil. Boxy jsou produkovÃ¡ny napÅ™. prostÅ™edÃ­m \ei{tabular} nebo
pÅ™Ã­kazem \ci{includegraphics}. DÃ­ky tomu mÅ¯Å¾ete jednoduÅ¡e umÃ­stit dvÄ› tabulky
nebo obrÃ¡zky vedle sebe. MusÃ­te jen zajistit, Å¾e dohromady jejich
Å¡Ã­Å™ky nepÅ™ekroÄÃ­ \ci{textwidth}.

PomocÃ­ pÅ™Ã­kazu

\begin{lscommand}
\ci{parbox}\verb|[|\emph{pos}\verb|]{|\emph{width}\verb|}{|\emph{text}\verb|}|
\end{lscommand}

\noindent nebo prostÅ™edÃ­

\begin{lscommand}
\verb|\begin{|\ei{minipage}\verb|}[|\emph{pos}\verb|]{|\emph{width}\verb|}| text
\verb|\end{|\ei{minipage}\verb|}|
\end{lscommand}

\noindent mÅ¯Å¾ete do boxu umÃ­stit odstavec textu. 
Parametr \texttt{pos} urÄuje vertikÃ¡lnÃ­ zarovnÃ¡nÃ­ boxu vzhledem k~ÃºÄaÅ™Ã­
obklopujÃ­cÃ­ho textu a~mÅ¯Å¾e nabÃ½vat jednÃ©
ze tÅ™Ã­ hodnot: \texttt{c, t} nebo \texttt{b}.\footnote{Parametry jsou: \emph{c}enter (stÅ™ed),
\emph{t}op (hornÃ­ strana), \emph{b}ottom (spodnÃ­ strana).}
\texttt{width} je dÃ©lka urÄujÃ­cÃ­ Å¡Ã­Å™ku boxu. HlavnÃ­ rozdÃ­l
mezi \ei{minipage} a~\ci{parbox} je ten, Å¾e uvnitÅ™ \ei{parbox} nemÅ¯Å¾ete
pouÅ¾Ã­t nÄ›kterÃ© pÅ™Ã­kazy a~prostÅ™edÃ­, zatÃ­mco uvnitÅ™ \ei{minipage} mÅ¯Å¾ete
pouÅ¾Ã­t skoro vÅ¡e.

ZatÃ­mco \ci{parbox} zabalÃ­ do boxu celÃ½ odstavec, kterÃ½ pÅ™edtÃ­m rozdÄ›lÃ­
na jednotlivÃ© Å™Ã¡dky textu, existuje takÃ© skupina pÅ™Ã­kazÅ¯ pro umÃ­stÄ›nÃ­
materiÃ¡lu do boxu, kterÃ¡ pracuje jen s~horizontÃ¡lnÄ› zarovnanÃ½m materiÃ¡lem.
Jeden z~tÄ›chto pÅ™Ã­kazÅ¯ uÅ¾ znÃ¡me -- \ci{mbox}. Tento pÅ™Ã­kaz jednoduÅ¡e zabalÃ­
posloupnost boxÅ¯ do novÃ©ho boxu. \ci{mbox} mÅ¯Å¾eme pouÅ¾Ã­t, abychom \LaTeX u
zabrÃ¡nili rozdÄ›lit od sebe dvÄ› slova. DÃ­ky tomu, Å¾e boxy mohou bÃ½t umÃ­stÄ›ny
do dalÅ¡Ã­ch boxÅ¯, tyto pÅ™Ã­kazy pro \uv{zaboxovÃ¡nÃ­} horizontÃ¡lnÃ­ho materiÃ¡lu
jsou velmi flexibilnÃ­.

\begin{lscommand}
\ci{makebox}\verb|[|\emph{width}\verb|][|\emph{pos}\verb|]{|\emph{text}\verb|}|
\end{lscommand}

\noindent \texttt{width} definuje Å¡Ã­Å™ku vÃ½slednÃ©ho boxu tak, jak bude
\uv{vidÄ›t zvenku}.\footnote{Tato definovanÃ¡ Å¡Ã­Å™ka mÅ¯Å¾e bÃ½t menÅ¡Ã­ neÅ¾
Å¡Ã­Å™ka materiÃ¡lu vytvoÅ™enÃ©ho z~\texttt{text}. MÅ¯Å¾ete dokonce nastavit
\texttt{width} na 0pt a~docÃ­lit tÃ­m toho,
Å¾e vysÃ¡zenÃ­ textu uvnitÅ™ boxu neovlivnÃ­ okolnÃ­ boxy, tedy posun referenÄnÃ­ho bodu.} Jako parametr
\emph{width} mÅ¯Å¾ete kromÄ› dimenznÃ­ch vÃ½razÅ¯ pÅ™edat i~\ci{width}, \ci{height},
\ci{depth} nebo \ci{totalheight}, jejichÅ¾ hodnota je nastavena 
zmÄ›Å™enÃ­m vysÃ¡zenÃ©ho \emph{text}. V~parametru \emph{pos} se pÅ™edÃ¡vÃ¡
jednopÃ­smennÃ¡ hodnota: \textbf{c}enter, flush\textbf{l}eft (zarovnej doleva),
flush\textbf{r}ight (zarovnej doprava), nebo \textbf{s}pread (zarovnej
text tak, aby vyplnil celÃ½ box).

% \noindent \texttt{width} defines the width of the resulting box as
% seen from the outside.\footnote{This means it can be smaller than the
% material inside the box. You can even set the
% width to 0pt so that the text inside the box will be typeset without
% influencing the surrounding boxes.}  Besides the length
% expressions, you can also use \ci{width}, \ci{height}, \ci{depth}, and
% \ci{totalheight} in the width parameter. They are set from values
% obtained by measuring the typeset \emph{text}. The \emph{pos} parameter takes
% a one letter value: \textbf{c}enter, flush\textbf{l}eft,
% flush\textbf{r}ight, or \textbf{s}pread the text to fill the box.

PÅ™Ã­kaz \ci{framebox} dÄ›lÃ¡ to samÃ© jako \ci{makebox}, ale navÃ­c jeÅ¡tÄ› okolo
textu nakreslÃ­ rÃ¡meÄek.

NÄ›kterÃ© zpÅ¯soby, jak pÅ™Ã­kazy \ci{makebox} a~\ci{framebox} pouÅ¾Ã­t, ukazuje nÃ¡sledujÃ­cÃ­ pÅ™Ã­klad.

\begin{example}
\makebox[\textwidth]{%
    v~y c~e~n t~r~o v~a n~Ã©}\par
\makebox[\textwidth][s]{%
    r~o~z t~Ã¡~h n~u t~Ã©}\par
\framebox[1.1\width]{PoÄÃ­tÃ¡m, Å¾e
    mÃ¡m rÃ¡meÄek!} \par
\framebox[0.8\width][r]{Hrome, 
    jsem pÅ™Ã­liÅ¡ Å¡irokÃ½} \par
\framebox[1cm][l]{no a~co,
    tak jsem} 
ZvlÃ¡dnete toto pÅ™eÄÃ­st? JÃ¡ ne!
\end{example}

HorizontÃ¡lnÃ­ efekty jsme se tedy prÃ¡vÄ› nauÄili, teÄ se podÃ­vejme
na vertikÃ¡lnÃ­.\footnote{Pro Ãºplnou kontrolu nad boxy potÅ™ebujeme
jak horizontÃ¡lnÃ­, tak vertikÃ¡lnÃ­ efekty.} PÅ™Ã­kaz

\begin{lscommand}
\ci{raisebox}\verb|{|\emph{lift}\verb|}[|\emph{extend-above-baseline}\verb|][|\emph{extend-below-baseline}\verb|]{|\emph{text}\verb|}|
\end{lscommand}

\noindent vÃ¡m umoÅ¾nÃ­ nadefinovat vnitÅ™nÃ­ vlastnosti boxu.
Pokud se v~prvnÃ­ch tÅ™ech parametrech potÅ™ebujete odkÃ¡zat na Å¡Ã­Å™ku,
vÃ½Å¡ku nebo hloubku aktuÃ¡lnÃ­ho boxu, mÅ¯Å¾ete pouÅ¾Ã­t \ci{width}, \ci{height},
\ci{depth} nebo \ci{totalheight}.

\begin{example}
\raisebox{0pt}[0pt][0pt]{\Large%
\textbf{
Aaaa\raisebox{-0.3ex}{a}%
\raisebox{-0.7ex}{aa}%
\raisebox{-1.2ex}{r}%
\raisebox{-2.2ex}{g}%
\raisebox{-4.5ex}{h}}}
vykÅ™ikla, ale ani jejÃ­ soused
v~Å™adÄ› nespozoroval, Å¾e se jÃ­
pÅ™ihodilo nÄ›co hroznÃ©ho.
\end{example}

\section{Linky}
\label{sec:rule}

O~nÄ›kolik strÃ¡nek dÅ™Ã­ve jste si moÅ¾nÃ¡ vÅ¡imli pÅ™Ã­kazu

\begin{lscommand}
\ci{rule}\verb|[|\emph{lift}\verb|]{|\emph{width}\verb|}{|\emph{height}\verb|}|
\end{lscommand}

\noindent Jeho pomocÃ­ se obyÄejnÄ› kreslÃ­ jednoduchÃ½ ÄernÃ½ box.

\begin{example}
\rule{3mm}{.1pt}%
\rule[-1mm]{5mm}{1cm}%
\rule{3mm}{.1pt}%
\rule[1mm]{1cm}{5mm}%
\rule{3mm}{.1pt}
\end{example}

\noindent To se hodÃ­ pro kreslenÃ­ vertikÃ¡lnÃ­ch nebo horizontÃ¡lnÃ­ch
Äar. ÄŒÃ¡ru na titulnÃ­ strÃ¡nce jsme napÅ™. nakreslili prÃ¡vÄ› pomocÃ­
tohoto pÅ™Ã­kazu.

\bigskip
\begin{flushright}
Konec knihy.\par 
HodnÄ› zdaru pÅ™i \TeX ovÃ¡nÃ­!
\end{flushright}

%

% Local Variables:
% TeX-master: "lshort2e"
% mode: latex
% mode: flyspell
% End:
</pre></body></html>